Veure comentaris | Envia per correu-e aquest* Article
|
Notícies :: criminalització i repressió |
Imatges de la marxa de torxes a Barcelona
|
|
per RESCAT Correu-e: info ARROBA rescat.org (no verificat!) |
26 des 2004
|
Fotografies de la marxa de torxes pels Presos polítics que es va fer al centre de Barcelona el passat 18 de desembre |
|
|
|
Fotografies de la marxa de torxes pels Presos polítics que es va fer al centre de Barcelona el passat 18 de desembre |
Mira també:
http://www.rescat.org |
![](http://barcelona.indymedia.org/images/licenses/norights.gif) This work is in the public domain |
Imatges de la marxa de torxes a Terrassa
|
per @ |
26 des 2004
|
Marxa de torxes a Terrassa
www.esfazil.com/kaos/noticia.php?id_noticia=7034 |
Re: Imatges de la marxa de torxes a Barcelona
|
per llibertat pres@s |
26 des 2004
|
Otro año más, nos unimos aquÃ.
Un año más, sin nuestras amigas.
Un año más, sin nuestras hermanas.
Un año más, en el que siguen alejadas y secuestradas por el estado.
Un año más, en el que no queremos ser cómplices del silencio que extermina a nuestras hermanas enlas calles y en los zulos del estado.
Un año más, en que el frente de guerra social continúa abierto a pesar de la desproporción y el abuso.
Un año más, de vidas y sueños robados.
Y por eso, un año más, hemos salido con las llamas encendidas de las antorchas, para alumbrar conciencias y reafirmar nuestra fuerza y compromiso con la libertad, con su libertad.
Un año más, hemos puesto fuego en las calles para evitar su olvido, para conquistar su recuerdo de personas libres y plenas de convicciones.
Un año más, nuestra pasión se ha inflamado como antorchas en estas calles, para expresar que seguiremos firmes y fieles en las complicidades y en la lucha.
Un año más, en el que deseamos que nuestra voz estalle como la rabia del fuego incendiario, para gritar que las queremos en casa, ¡ya!. Que las queremos ver caminar junto a nosotras, que las queremos ver gritar, reir y soñar con la misma fuerza y pasión, que nos llevará a acabar con este mal sueño y con todos aquellos que pretenden privarnos de una vida autónoma y de la ilusión por ser libres.
Un año más, para demostrarles a los grandes mercaderes de las falsas vidas, que seguimos resistiendo, que seguimos luchando contra su imposición.
LIBERTAD PARA LAS PRESAS
NI FIES, NI DISPERSIÓN, NI ENFERMAS EN PRISIÓN.
NI PRESAS, NI MÃ?S PRISIONES. FUEGO AL CAPITAL.
Extracto de las palabras de un compañero anarquista desde el engranaje de la Máquina.
Estamos inmers@s en una guerra social contra los poderosos, algo muy real y concreto que se manifiesta con toda su crudeza cuando se disipa la nebulosa del espectáculo, es decir, cuando nos enfrentamos al sistema en el plano de lo real. Nadie se extrañe por tanto de que el dominio cause daños y sirva ello, en todo caso, de motivo para la reflexión tanto a l@s que piden justicia donde no cabe esperarla, como a los que nos achicharran con sus apriorismos no-violentos, consensuales e integrados, que no son otra cosa que violencia sistemática ejercida contra l@s insurrect@s. O clara recuperación, en el “mejor� de los casos. Como a tod@s los anarquistas podrán procesarnos, absolvernos, o condenarnos con sus parciales y desvergonzadas legislaciones de excepción permanente, el hacerlo es patrimonio fáctico de la presunta justicia y obedece a unos particulares intereses y criterios con los que nada tenemos que ver. Sólo con nuestra lucha por acabar con un dispositivo del cual son instrumento de lucha de clases. No hay por tanto excusas, diálogo o disculpas, ni cabe esperarlo de quienes no pedimos permiso para ser libres. Secuestrad@s o “libres�, nada cambia, nuestras palabras sólo pueden ser para decir que se extienda la revuelta, reproducible, sin centro ni periferia, que es fruto de nuestro común deseo de libertad luddita y transgresor.
¡¡Qué se rindan ell@s compas!!
LA ANARQUÃ?A ES INEVITABLE. SALUD A TO@S L@S QUE LUCHAN.
Navalcatraz. Octubre 2004.
Altre any més, ens vam unir aquÃ.
Un any més, sense les nostres amigues.
Un any més, sense les nostres germanes.
Un any més, en el qual segueixen allunyades i segrestades per l'estat.
Un any més, en el qual no volem ser còmplices del silenci que extermina a les nostres germanes en els carrers i en els zulos de l'estat.
Un any més, que el front de guerra social continua obert a pesar de la desproporció i l'abús.
Un any més, de vides i somnis robats.
I per això, un any més, hem sortit amb les flames enceses de les torxes, per a enllumenar consciències i reafirmar la nostra força i compromÃs amb la llibertat, amb la seva llibertat.
Un any més, hem posat foc en els carrers per a evitar el seu oblit, per a conquistar el seu record de persones lliures i plenes de conviccions.
Un any més, la nostra passió s'ha inflamat com torxes en aquests carrers, per a expressar que seguirem ferms i fidels en les complicitats i en la lluita.
Un any més, en el qual vam desitjar que la nostra veu esclati com la rà bia del foc incendiari, per a cridar que les volem a casa, ja!. Que les volem veure caminar al costat de nosaltres, que les volem veure cridar, riure i somiar amb la mateixa força i passió, que ens durà a acabar amb aquest mal somni i amb tots aquells que pretenen privar-nos d'una vida autònoma i de la il·lusió per ser lliures.
Un any més, per a demostrar-los als grans mercaders de les falses vides, que seguim resistint, que seguim lluitant contra la seva imposició.
LLIBERTAT PER A LES PRESES
NI FIES, NI DISPERSIÓ, NI MALALTES A LA PRESÓ.
NI PRESES, NI MÉS PRESONS. FOC AL CAPITAL.
Extracte de les paraules d'un company anarquista des de l'engranatge de la MÃ quina.
Estem immerses en una guerra social contra els poderosos, alguna cosa molt real i concret que es manifesta amb tota la seva cruesa quan es dissipa la nebulosa de l'espectacle, és a dir, quan ens vam enfrontar al sistema en el plà nol del real. Ningú s'estranyi per punt que el domini causi danys i serveixi això, en tot cas, de motiu per a la reflexió tant a les quals demanen justÃcia on no cap esperar-la, com als quals ens socarren amb els seus apriorismes no-violents, consensuals i integrats, que no són altra cosa que violència sistemà tica exercida contra les insurrectes. O clara recuperació, en “el millorâ€? dels casos. Com a totes els anarquistes podran processar-nos, absoldre'ns, o condemnar-nos amb els seus parcials i desvergonyides legislacions d'excepció permanent, el fer-lo és patrimoni fà ctic de la presumpta justÃcia i obeeix a uns particulars interessos i criteris amb els quals gens tenim a veure. Només amb la nostra lluita per acabar amb un dispositiu del com són instrument de lluita de classes. No hi ha per tant excuses, dià leg o disculpes, ni cap esperar-lo de qui no demanem permÃs per a ser lliures. Segrestades o “lliuresâ€?, gens canvia, les nostres paraules només poden ser per a dir que s'estengui la revolta, reproducible, sense centre ni perifèria, que és fruit del nostre comú desig de llibertat luddita i transgressor.
Què es rendeixin ells compas!!
LA ANARQU�A ÉS INEVITABLE. SALUT A TOTES LES QUALS LLUITEN.
Navalcatraz. Octubre 2004. |
Re: Imatges de la marxa de torxes a Barcelona
|
per 2005 //*// |
26 des 2004
|
LLIBERTAT PELS PRESOS POLÃ?TICS!
AMNISTIA JA!
revoltat´t i passa´t a la resistència! |
Re: Imatges de la marxa de torxes a Barcelona
|
per tuttiliberi |
27 des 2004
|
Endavant penya!
La repressió preten aillar-nos, que no ho aconsegueixin. Travessem els murs.
(A) |
Ja no es poden afegir comentaris en aquest article.
Ya no se pueden añadir comentarios a este artículo.
Comments can not be added to this article any more