LA FAVB QUESTIONA EL FORUM 2004
“la veu del CARRER" nov.-dec 2002

Les "discutibles" reformes urbanistiques impulsades per valor de 1740 milions d'euros amb l'excusa del Fòrum 2004 imposen un model de ciutat que les associacions de veins no poden compartir ni avalar. L'unica excepciò es la renovaciò de La Mina, sempre i quan aquesta actuaciò contribueixi a dignificar aquest barri de Sant Adria de Besos. Paral.lelament, l'espai de debat sobre diversitat cultural, pau i sostenibilitat al que l'Estat, la Generalitat i l'Ajuntament de Barcelona destinen 319 milions d'euros (un terc provinent de promotors privats com Endesa i Telefònica) dificilment s'orientatà de manera que els seus continguts "questionin o facin perillar els interessos o actuacions" de les administracions i empreses implicades.Aquests sòn els arguments exposats per la Favb a principis de novembre en anunciar la seva desvinculaciò dels preparatius del Forum 2004. L'entitat veinal no dubta que el Forum pot ser "un exit d'espectacle i propaganda", però adverteix que "els espais de dialeg, reflexiò, diversitat, intercanvi i solidaritat poden ser instrumentalitzats pels qui, precisament no creuen en ells" i fa notar la "desproporciò de mitjans economics destinats al Forum" en comparacio "als recursos emprats per solucionar els problemes d'habitatge, equipaments, educaciò i convivència" que té la ciutat.

La decisiò de la Favb, madurada per la junta i en converses amb diversos sectors del moviment associatiu (el debat el va obrir el numero 69 de CARRER el setembredel 2001), va agafar per sopresa els responsables del Forum i dels grups politics. Més enlla de la picabaralla desfermada en clau pre-electoral entre socialistes, convergents i populars, i de la indefinicio, silenci o el fora de joc de republicans i ecosocialistes, el posicionament veinal ha remogut el fragil equilibri institucional. "La postura de la Favb sobre el 2004 ha sacsejat les estructures de govern municipal i de gestiò del Forum, però obre una nova oportunitat", admet en positiu la quarta tinent d'alcalde Imma Mayol.
El cas és que s'ha trencat l'agenda de treball que el Fòrum tenia planificada: arribar a les eleccions de maig del 2003 amb un consens pùblic sobre les obres d'infraestructura i limitar el debat de continuts a la recollida virtual d'uns 600 correus electrònics i a publicitar alguns dels artistes i famosos que podrien passar per Barcelona.
La posiciò de la Favb no ha fet més que reforçar una crisi de fons i de consequències oberta ja pel Congrés d'Antropòlegs - que al setembre ja va questionar els continguts del Fòrum - i per les manifestacions de destacats intel.lectuals com el responsable del CCCB Josep Ramoneda - la seva renùncia, a l'octubre, com a membre del Comité de Savis del Fòrum va forçar la seva dissoluciò - i els periodistes Joan de Sagarra i Sergi Pàmies. De Sagarra ha escrit que "això del Fòrum és un 'tinglado' muntat per avalar unes determinades i importantissimes obres". I Pàmies es pregunta quin sentit té un 'pollo' que serà "una suma de Grec, festes de la Mercé, Sònar, Festa de la Diversitat i carrussel de la Guàrdia Urbana, tot culminat amb el piromusical de rigor" i afirma: "El problema d'aquests esdeveniments apareix quan et preguntes si ens els podem permetre"."Eticament, l'actitud dels veins és irreprotxable: el que passa és que no és habitual un posicionament tan clar", afirma el secretari general de la UGT, Josep M. Alvarez. "La decisiò de la Favb no és incoherent perquè ja en el seu dia va demanar que part del pressupost del 2004 es destinés als barris", recorda el president de justicia i Pau, Arcadi Oliveres. Per la seva banda, el portaveu de SOS Racisme, David Càrceles, assegura que la postura veinal "no desentona" amb la posiciò d'entitats com la seva, que critiquen que no se'ls ha deixat "participar en la definiciò dels eixos del 2004".
Els cogressos mundials de sindicats, religions, joventut, voluntariat i immigraciò programats a Barcelona conicidint amb el Fòrum comprometen verticalment amb indissimulada incomoditat part del teixit associatiu barcelonì. Algunes entitats veuen condicionats els seus posicionaments per la dependència orgànica o econòmica d'institucions pùbliques. Altres associacions i ONG admeten indignades, però en veu baixa, que s'ha mig 'comprat' la seva complicitat amb promeses vagues i recursos per posar "un xiringuito" a l'esplanada del Fòrum.
Respectant "l'opciò que altres entitats prenquin de cara al Fòrum 2004" i sense cap altre maximalisme que el de seguir treballant en el dia a dia "per millorar la convivència als barris i per un model de ciutat on les persones estiguin per sobre dels interessos privats", la Favb denuncia pressions i intents de tergiversar el seu clar posicionament. Des d'alguns estaments s'ha volgut fer creure que la reacciò de la Favb responia a divisions internes, a maniobres polìtiques del PP o de ICV-EUiA, i a interessos materials. La pluralitat del moviment veinal i la trajectòria històrica de la Favb desmenteixen les primeres interpretacions; fins i tot algun alcalde socialista metropolità ha admès en privat que el problema és que sovint els politics estan tan allunyats de la realitat que veuen fantasmes on no n'hi ha.
La critica de la Favb tampoc es pot explicar en clau de rabieta perquè el Fòrum no hagi acceptat la seva proposta de recursos per articular una participaciò ciutadana real i un debat previ al 2004 per barris (que, en canvi, sì que sembla que el Fòrum vol ara fer pel pintoresc sistema d'enviar enquestadors porta e porta i d'organitzar reunions 'tupperware'). De fet, i lluny de qualsevol interès material, la decisiò de la Favb ha posat en perill l'ampliaciò del local que l'entitat veinal negociava amb l'Ajuntament. Fins al punt que alts responsables municipals van arribar a insinuar la denegaciò d'aquest equipament, xantatge que al final no es va concretar.

Tant les pressions com els intents indirectes de l'alcalde Joan Clos i del conseller delegat del Fòrum Jaume Pagès per mantenir oberts ponts de diàleg amb la Favb proven el nerviosisme que hi ha entre els responsables del 2004 i la seva pròpia inseguretat per que fa a la implicaciò de la ciutadania en l'esdeveniment i al seu dèficit de continguts. La fugida endavant de l'alcalde en anunciar deu milions de visitants al Fòrum enlloc dels cinc inicialment previstos, l'apel.laciò al turisme d'alguns politics per salvar el 2004 del "desastre" i les advertències pùbliques de Jordi Pujol i Josep Piqué en contra del protagonisme que pugui reclamar el moviment antiglobalitzaciò posen de manifest que l'èxit de façana del Fòrum pot ser el seu fracàs de fons.
El cas és que, fins ara, del 2004 només s'han concretat plans urbanìstics (hotels, oficines, centre de convencions, vivendes, una plaça monumental, platges privades, un port esportiu, una illa artificial i un hospital geriàtric, un pla de seguretat policial, algunes milionàries exposicions i festivals encara poc definits i certs congressos institucionals (com d'immigraciò impulsat per l'Institut Català de la Mediterrània, que preveu portar "1500 experts").
Barcelona, en canvi, ja va demonstrar a la contracimera del Banc Mundial del juny de 2001 i a la cimera europea del març de 2002, que vol fòrum oberts, participatius i sense censures ni barreres. Es el mateix que van demostrar els centenars de milers de persones reunides aquest novembre a Florència en el Fòrum Social Europeu.
Les administracions hban d'entendre que no poden controlar ni teledirigir un debat social plantejat en termes de pau, sostenibilitat i diversitat cultural. Si s'entestes a descafeinar-lo o a manipular-lo en funciò d'interessos especulatius i d'equilibris electoralistes, corren el risc que el Fòrum Social Mediterrani convocat a Barcelona la tardor del 2003 robi la cartera al Fòrum 2004 i desbordi els seus plantejaments.

Contradiccions de fons. Més enllà de l'urbanisme, l'Ajuntament de Barcelona, la Generalitat de Catalunya i el Govern espanyol insisteixen a justificar el Fòrum com a espai de debat sobre la diversitat cultural, la pau i la sostenibiulitat. Les tres administracions, però, cauen en contradiccions que semblenm incompatibles amb aquests objectius.
PAU. Es poc creible que al Fòrum es parli de pau quan un dels seus patrons, el govern del PP, dòna suport a la guerra contra l'Iraq. A un nivell més concret, tampoc és un senyal de pau que l'Ajuntament de Barceloina encii els antidisturbis de la Guàrdia Urbana contra els veins de Ciutat Vella que reivindiquen una zona verda al Forat de la Vargonya o que, amb la Generalitat i l'Arquebisbat, s'entestés a enviar els geos per der dora els okupes de Can Masdeu.
SOSTENIBILITAT. El suport de la Generalitat i de CiU al Pla Hidrologic Nacional i al trasvassament del Roine expressa la falta de sensibilitat mediambiental. Tampoc sempla gaire sostenible guanyar terrenys al mar per fer el zoo marì, construir una illa artificial davant de la desembocadura del Besòs, un nou port esportiu a Sant Adrià i privatitzar part del litoral per der platges de talassoterapia de pagament.
DIVERSITAT. La llei d'estrangeria del PP i les manifestacions essencialistes dels nacionalismes espanyol i català no afovereixen la diversitat cultural. Tampoc té gaire pedigrì multicultural un Ajuntament que l'estiu del 2001 va expulsar immigrants de les places de Catalunya i André Malraux o una ciutat que no destina els recursos socials i d'habitatge necessaris per afgavorir la convivència als barris mentre pateix tancades d'immigrants en esglèsies o casermes abandonades.