Què és, perquè i com es fa l’objecció fiscal?

Perquè: La despesa militar

El pressupost de l’estat espanyol de l'any 2003 per a mantenir l'estructura militar és de 14.600 milions d'euros. Que representen 40 milions d'euros diaris.

Aquestes quantitats representen un 2% del PIB, xifra que l'Informe de Desenvolupament humà denomina com a país militaritzat.

Fins l'any passat la despesa mundial anual era d'uns 900 mil milions d’euros, però aquest any, amb les campanyes militars dels EUA, s'eleva al bilió d'euros.

Cada dia 60.000 persones moren per manca del més elemental. És com dir que cada 10 minuts un Jumbo carregat de gent -la meitat d'ells infants- cau i no hi ha sobrevivents. Què faríem? Què fem?

Segons l'ONU, una reducció del 3% dels pressupostos militars mundials permetria:

Reduir un 50% la mortalitat infantil.

Abastir tot el món d'aigua potable.

Universalitzar l'assistència primària.

Estem parlant d'agafar 30 euros de cada 1000 que es destinen a l'exèrcit.
Ara imaginem que es podria fer si en lloc de 30 n'agaféssim 300!...
o si les agaféssim totes!

La despesa militar

La investigació militar, a nivell mundial, rep més d’un 30% dels recursos globals destinats a recerca i desenvolupament (R+D).

Les enormes inversions en despesa militar suposen un increment de la capacitat de matar dels països més rics, perpetuant l’ordre internacional injust i l’expoli dels països empobrits, amenaçant i agredint qualsevol que intenti oposar-s’hi. Al contrari del que defensa la propaganda militarista oficial, la R+D militar no és eficaç per a l’avanç científic, ni per al desenvolupament, i té una nul·la aplicació civil, ja que els avanços es mantenen en secret.

En el cas de l’Estat Espanyol, l’any 2001, els 241.202 milions de pessetes pressupostats per ia recerca militar representen el 42% de tota la despesa en investigació, que és de 571.586 milions de pessetes.

La despesa militar

Les multimilionàries inversions es destinen a complir amb els acords adquirits durant els anys 80 i 90 de participació en programes internacionals de desenvolupament de noves armes.

Uns 188.000 milions dels pessetes dels pressupostos en R+D militar són transferits a un reduït grup d’empreses privades per al desenvolupament i construcció o adaptació de quatre noves armes.

Alguns d'aquests nous armaments són el caçabombarder ERA-2000, les fragates F-100, els carros de combat Leopard 3E i l’avió de transport C-295

Què és?

L'Objecció Fiscal és la disposició a no col·laborar amb l'Estat en les despeses de preparació de les guerres i del manteniment de l'exèrcit.

Una forma de desobediència civil activa al moment de fer la declaració de la renda que consisteix tècnicament a desviar una part d'aquest impost a un projecte que es destini a la defensa d'un progrés social solidari;

A més hem de tenir en compte que desviar diners de fins militars a fins solidaris és crear autèntica pau basada en la justícia i la llibertat i no la pau dels cementirirs basada en la força de les armes de l’imperialisme.

Història

La desobediència catalana a l’exèrcit espanyol

Revoltes de quintes

Durant bona part del segle XIX, el poble català es va veure obligat a partcipar de l’exèrcit espanyol mitjançant la incorporació d’una cinquena part dels seus joves. Aquest nou sistema de reclutament no només rebé crítiques de caire antimilitarista sinó que també va haver de defensar-se pel seu contingut clarament classista, ja que era possible eximir-se’n amb una contribució econòmica o bé comprant un “voluntari”.

Les revoltes antiquintes més primerenques, tot i incorporar ja un discurs antimilitarista i de classe, eren de caràcter espontani. I no serà finsla seva vinculació amb l’obrerisme i el republicanisme durant el Sexenni Democràtic (1868-1874) que adoptarà un discurs d’enfrontament a l’estat.

Els anys en què aquesta lluita es féu més dura (manifestacions massives, crema de llistes i pressions a les autoritats perquè no col·laboressin amb l’exèrcit entre d’altres) foren el 1869, 1870, i 1872. El govern sorgit de la revolució setembrina (1868) havia promès l’abolició del sistema de quintes i el seu incompliment va tenir resposta.

Història

La desobediència catalana a l’exèrcit espanyol

La setmana tràgica

Durant la setmana de juliol del 1909 va esclatar una insurrecció popular que es va iniciar a Barcelona i que es va acabar estenent per d’altres poblacions catalanes. La causa immediata dels esdeveniments que es coneixeran com a Setmana Tràgica fou la crida, per part del govern Maura, de reservistes que havien de marxar a la guerra del Marroc.

En aquesta revolta hi trobarem, actuant de forma conjunta per primera vegada, tres arguments: l’antimilitarisme (les classes populars no estaven disposades a participar d’una guerra que consideraven fruit dels interessos polítics i econòmics de banquers i militars), l’anticlericalisme (l’Esglèsia era vista com l’aliada de les classes benestants), i la crítica social (com en el sistema de quintes, aquí també era possible defugir la crida amb diners).

El resultat d’aquesta insurrecció que cap organització política contrària a la crida no va voler canalitzar fou: esglèsies i centres religiosos destruïts, un centenar de morts i innombrables ferits i una brutal repressió amb cinc afusellats (entre ells Francesc Ferrer i Guàrdia, director de l’Escola Moderna i considerat l’instigador), centenars de desterrats i milers d’empresonats, i clausura dels sindicats, de les escoles laiques i dels centres obrers i republicans.

Malgrat tot, les classes populars catalanes demostraren la seva determinació a no lluitar en les guerres imperialistes de les classes dominants espanyoles.

Història

La desobediència catalana a l’exèrcit espanyol

La insubmissió al servei militar

La insubmissió, que assolí gran capacitat de mobilització al llarg dels anys 80 i 90,i arribà a posar contra les cordes l'exèrcit espanyol, minant la seva ja debilitada legitimitat, arribant a nivells massius al nostre país, on entroncava amb una llarga història de desobediència i insubmissió a l'exèrcit espanyol de les classes populars catalanes. Va ser un moviment que obligà finalment, juntament amb altres factors, a una reestructuració per manca d'efectius que l'exèrcit espanyol encara no ha estat capaç de superar. La insubmissió al servei militar arribà en els darrers anys a percentatges molt significatius, demostrant el veritable caràcter militarista i repressiu dels governs del PSOE que empresonaren milers de joves, així com a nombrosos ajuntaments, organismes i administracions que denunciaren els joves que es negaven a realitzar la Prestació Social Substitutòria. El moviment d'insubmissió, a més, fou capaç de superar no només les trampes com la PSS, la ferotge campanya mediàtica de persecució o els intents de criminalització, sinó que preservà la confluència de nombroses tendències de l'esquerra, des d'esquerres independentistes a llibertaries, pacifistes o no, evitant la divisió intentada des del poder. La insubmissió multiplicà finalment el seu efecte en arrossegar al seu darrere una opció menys compromesa, com l'objecció, que impossibilità a l'exèrcit espanyol omplir les darreres lleves obligatòries.

Com es fa?

Primer pas - calcular la quantitat a objectar i omplir els fulls de la declaració de renda

El millor és fer la declaració de renda ordinaria i no el full de devolució ràpida. Es pot fer a mà, amb el programa informàtic de suport que facilita el ministeri d'Hisenda o bé li podem demanar a un gestor (informant-lo prèviament amb el contingut d'aquesta web).
L'objecció fiscal es concreta quan s'omple l'imprès que subministra l'Agenda Tributària en fer la declaració de renda. Quan s'arriba a la quota líquida, hi ha caselles per fer deduccions de renda. Es pot utilitzar una d'aquestes caselles (no utilitzades) i posar-hi a sobre “per objecció fiscal” indicant-hi l'import objectat que pot ser:

una quota percentual: el % destinat a despesa militar del pressupost general de l'Estat espanyol ha estat del 5,6%, i nosaltres descomptarem aquest mateix percentatge de la quota líquida.

una quota fixa, que el Moviment d’Objecció Fiscal proposa que sigui de 84 euros, però que pot ser la quantitat que es desitgi.

Com es fa?

Com es fa?

Segon pas - fer l'ingrés de la quantitat desviada
El millor és anar a la nostra oficina bancària i fer un ingrés al projecte alternatiu proposat, o bé a la entitat que nosaltres volguem. Demanem el comprobant de l'ingrés.

Com es fa?

Tercer pas - omplir la instància
Amb la declaració de renda, hi adjuntarem una instància al delegat/da d'Hisenda al·legant els motius de l'objecció de consciència a la despesa militar. Comunicarem el total desviat i hi afegirem el rebut de l'ingrés alternatiu.

Com es fa?

Quart pas - presentació de la declaració -millor si és col·lectiva-
El millor es presentar-la a la Delegació d'Hisenda que tingueu més a prop. També ho podeu fer a la vostra oficina bancària.

Penseu que la principal repercussió de l'objecció fiscal, és el ressò públic que pot tenir. Per això és important organitzar presentacions col·lectives o actes reivindicatius.

Com es fa?

Cinquè pas - omplir el full de cens

Un cop feta aquesta tramitació es comunica a l’organització de la campanya d’objecció fiscal, a fi de tenir-nos censats per finalitats estadístiques pròpies. Actualment hi ha centenars de persones objectores als Països Catalans.

Projecte alternatiu

El projecte proposat des de la campanya d’aquest any és:

Per la Desmilitarització del Conflicte Palestinoisarelí
Repartirem l'import de la Campanya entre els següents col·lectius:
Gush Shalom Shalom, New Profile, Ta’ayush, Mujeres de Negro i IRG (Acción por la Objeción de Conciencia el 15 de maig a Israel)
Si vols recolzar aquests projectes fes un ingrés a:
«Campaña deObjeción Fiscal»
Caja Madrid 2038/1969/61/6000093058

El comprovant que et donin al banc, tant si el fas a aquest compte com en un altre, s'ha d'incloure als fulls de la declaració de renda, per què quedi constància que els diners no ens els estalvíem, sinò que els desviem a una finalitat de major utilitat que l'exèrcit.

Full de cens

Possibles riscos

M'interessaria saber que els passa -majoritàriament- als que fan l'of i la declaració els surt positiva.
Normalment, (90%) si han fet una quantitat fixa, la que sigui 7000, 10000, 32000, etc) Hisenda no reclama, no es el mateix si son quantitats 7123, 12458, que aleshores Hisenda reclama

Hisenda els envia una complementaria?
Si Hisenda envía una complementaria

Han depagar alguna sanció o recàrrec?
Sanció, no; recàrrec inicial de 7% sobre la quantitat i si s'allarga el 20%

Seguiment

· que Hisenda no detecti el nostre cas d'Objecció Fiscal i no ens reclami res
· que Hisenda ho detecti i ens proposi una altra resolució econòmica (si la declaració ens sortia positiva ens dirá que paguem més del que li hem dit, i si ens sortia negativa ens dirá que ens pertoquen menys diners dels que havíem reclamat)

Davant aquesta segona situació tenim dos alternatives:
· acceptar la seva proposta
· no acceptar la seva proposta i presentar un escrit d'al·legacions.

Presentación de PowerPoint

Martí Terés

2003-04-11T20:31:04