|
Notícies :: ecologia |
La nocivitat de la civilització industrial capitalista. Part IV, una nocivitat omnipresent.
|
|
per negreverd Correu-e: negreverd ARROBA nodo50.org (no verificat!) |
04 ago 2016
|
Aquesta és la darrera part de la sèrie sobre la nocivitat de la civilització industrial, pots consultar les altres tres parts a:
Enllaç amb la part I http://negreverd.blogspot.com.es/2016/06/la-nocivitat-de-la-civilitzacio
Enllaç amb la part II http://negreverd.blogspot.com.es/2016/07/la-nocivitat-de-la-civilitzacio
Enllaç amb la part III http://negreverd.blogspot.com.es/2016/07/la-nocivitat-de-la-civilitzacio
Quan parlem de la nocivitat de la civilització industrial capitalista no ens volem referir a la nociviltat difusa, sinó a la nocivitat (o al risc de que aquesta es faci real) localitzada, ens centrem en els sectors industrials actius, encara que també es podria parlar de la nocivitat de les cobertes de fibrociment estesa per tot arreu, o als disruptors hormonals infiltrats a tot arreu (des de l’aigua a la llet materna) (http://negreverd.blogspot.com.es/2015/07/la-toxicitat-difusa.html#more), al soroll inherent a la civilització industrial (http://negreverd.blogspot.com.es/2014/01/soroll-i-civilitzacio.html#more ) o a les emissions de totes les xarxes de telefonia, de wifi... (http://negreverd.blogspot.com.es/2014/02/alguns-punts-per-rebutjar-les.h), o les de les xarxes de distribució d’electricitat d’alta tensió. |
|
A les parts I, II i III s’ha parlat dels residus industrials, de les instal·lacions radioactives i del risc químic lligat a les instal·lacions industrials, queda però una activitat necessària perquè totes les altres puguin funcionar, el transport de mercaderies... perilloses, de fet molts dels incidents més greus han estat vinculats al transport (l’accident dels Alfacs per exemple), però de fet en el transport es van produint pèrdues i mini-accidents que no es comptabilitzen i que ajuden a constituir l’ambient tòxic en el que vivim.
El país està creuat per multitud de vies de transport per gasoductes, oleoductes, etilenoductes, carreteres, línies de ferrocarril i escampats per ell hi han zones logístiques i d’intermodalitat i zones portuàries, unint les zones de producció, i de consum, d’aquí i d’altres països. El resultat és una malla atapeïda, més densa a la zona mediterrània, però que arriba fins ben amunt cap el nord, a la Cerdanya i a la Vall d’Aran.
UN INTENT DE BALANÇ:
Si es superposen el diferents mapes (de instal·lacions químiques seveso, radiològiques, dels diferents mètodes de transport) ens queda un mapa prou atapeït amb molt poques zones lliures, al mapa d’afectació global no s’ha posat llegenda perquè la llegenda seria massa llarga, però gràficament ja queda clar el grau d’afectació de la terra. I com dèiem al començament queda molt per afegir a aquesta cartografia...
CONTRA EL PESIMISME:
Tinc el temor de que aquest 4 escrits sobre la nocivitat de la civilització industrial fomentin fins un cert punt el pessimisme, podria donar-se la excusa de que no es tracta de pessimisme, sinó d’optimisme informat.
Però es que hi han punt i raons a favor d’un cer optimisme (vestit de realisme informat), el sistema tecnoindustrial treballa en xarxa, la mina a cel obert precisa la factoria que transforma el mineral en matèria primera, el productor de matèria primera necessita la elaboradora de productes, la elaboradora de productes necessita els consumidors, però també els abocadors i els tractaments dels residus i la producció d’energia i el subministrament d’aigua i el seu sanejament...
Al mateix temps tots es necessiten els uns als altres, la depuradora necessita bens d’equip i matèria primera (reactius), les empreses d’extracció de minerals necessiten maquinaria, gestors de residus, energia... fins i tot els consumidors necessiten que les processin els residus, que els facilitin el subministrament d’energia i aigua... no son cercles (viciosos o virtuosos), la economia “circular” és una gran mentida. Son una xarxa de relacions de dependència on cada node depèn de l’altra, si es tallen les connexions entre nodes el conjunt de la xarxa s’ensorra!!.
Més informació i més mapes a www.negreverd.blogspot.com |
![](http://barcelona.indymedia.org/images/licenses/norights.gif) This work is in the public domain |
Re: La nocivitat de la civilització industrial capitalista. Part IV, una nocivitat omnipresent.
|
per nik77721,3 |
05 ago 2016
|
Otros que no se han enterado, como los stalinistas de los multicolores PC, que esa "civilización industrial" el capitalista global ya la esta superando en los centros metropolitanos, y la extracción de plusvalías pasan por el sistema informático y de red global, cada vez mas. |
Re: La nocivitat de la civilització industrial capitalista. Part IV, una nocivitat omnipresent.
|
per Hamigo |
07 ago 2016
|
Internet es una gran infraestructura física, probablement la més gran que hem conegut fins ara. |
Re: La nocivitat de la civilització industrial capitalista. Part IV, una nocivitat omnipresent.
|
per trikk trakk |
07 ago 2016
|
por lo que la producción de valor pasa cada vez más por ahí, y si los presuntos críticos del capitalismo que se tildan de marxistas, no saben desarrollar la teoría marxiana del análisis del sistema y de las clases sociales sobre estas nuevas referencias materiales, seguiremos emburrachándonos con anarquías sinsentido, en vez de darle la vuelta al sistema de una puta vez, globalmente, sobre la base de políticas sicales concretas y potentes |