|
Notícies :: altres temes |
Un Govern de sapastres
|
|
per Antoni Ferret |
04 set 2011
|
|
L’actual Govern de CiU, no solament és un Malgovern, per les seves concepcions antisocials i per les seves retallades, sinó que també és un Govern de sapastres, o sigui de persones que no «saben» fer les coses bé.
Perquè, quan es proposen fer una cosa bona, és a dir, canviar el sistema de pagament del PIRMI per evitar que ho cobrin els qui fan frau, ho fan d’una manera tan inconvenient que provoquen una crisi social (una més que les que ja hi ha).
El PIRMI (Pla Interdepartamental de la Renda Mínima d’Inserció), actualment anomenat RMI (Renda Mínima d’Inserció), va ser creat pel Govern de CiU de 1990, fruit d’unes demandes sindicals i d’una posició favorable d’un sector cristià d’UDC. Era una petita ajuda per als pobres (llavors 11.000 pessetes). Amb el temps va anar augmentant. Actualment la RMI són 420 €. I es dóna a tota aquella persona o família que no té ni feina ni cap ingrés.
Sembla que hi ha casos de frau, com en tots els nivells de la societat, sobretot els superiors. Es dóna el cas de famílies o persones immigrades que han tornat al seu país i que continuen cobrant-ho. En aquest cas, si en comptes de fer-los una transferència se’ls envia per carta un taló que l’hagin d’anar a cobrar en un banc, els qui no viuen a Catalunya queden exclosos.
Però «com» ho han fet?:
*Per sorpresa, sense avisar ningú.
*Sense avisar ni tan sols els treballadors socials que atenen aquestes persones necessitades.
*En el mes d’agost, quan molts d’aquests treballadors socials estaven de vacances.
*Amb errors en la tramesa. Moltes cartes no han arribat, a persones que NO estaven pas fent frau (perquè, segons sembla, es va utilitzar una llista caducada).
*Ara se’ls exigeix una entrevista, per comprovar la situació. I per demanar cita s’ha de telefonar a un número que sempre comunica.
*I, lo pitjor de tot. Des de fa mesos no s’accepta cap més beneficiari, amb l’argument que «no hi ha diners». Com si l’ajuda als pobres hagués de dependre del pressupost.
Molta gent aquest mes d’agost no havia cobrat l’ajuda durant algunes setmanes (i no tenien un altre recurs), han acudit als serveis d’atenció, on una part dels professionals estaven de vacances i s’hi han format llargues cues i una situació de col•lapse.
Més encara: per si amb aquesta actuació sapastre no n’hi havia prou, algun conseller s’ha despenjat dient que «no s’havien d’acostumar a cobrar aquesta ajuda, que només era per afavorir la reinserció, o sigui que havien de trobar feina». Primer, cal considerar que hi ha casos de persones que per raons d’edat o de salut no se’ls pot plantejar la cosa així. Segona, això no seria el mateix dir-ho el 2006 (o el 2003) que dir-ho ara, quan de feina no n’hi ha... Dir això ara és crueltat i cinisme!
I una altra consideració: Canviar de domicili i no comunicar-ho, per descuit o per negligència no és cap frau. És una falta administrativa, que de cap manera no pot justificar la retirada de l’ajuda.
Ara, aprofitant el problema creat, s’hauria de reivindicar:
*Fer les coses bé.
*Acceptar tots els nous beneficiaris que ho necessitin.
*Augmentar la quantia de l’ajut a, com a mínim mínim, 600 €.
Si no hi ha diners per fer-ho, que posin un impost especial a les 5.000 famílies privilegiades de Catalunya.
Que lluny que queda tot això d’allò que es deia sobre «el govern dels millors»!!!
Antoni Ferret
http://bonainformacio.blogspot.com |
![](http://barcelona.indymedia.org/images/licenses/norights.gif) This work is in the public domain |
Re: Un Govern de sapastres
|
per fdf |
04 set 2011
|
pensar que es un govern de sapastres es un dels errors més típics als que ens enforntem.
NO SON GENS SAPASTRES.
Igual que els telespectadors veuen a la subnormal de la jesulina dien esperpentos pel Sálvame tenir un govern que actúa d'aquesta manera et converteix fácilment en opinòleg ja que és molt fàcil criticar-los i sentir-se superior a ells.
Pero ells segueixen allà.
1) No es pujen el sou per tenir més diners. Poden cobrar més comissions de on sigui, per tant el fet de fer això en època de crisis de forma tan generalitzada obeeix a una estratègia de minar la moral de la gent.
2) No fan les coses arbitràriament, simplement les fan i com guanyen ens deprimim.
No se si es lluita de classes o el que li volem dir. Però està clar que és una guerra.
Ells no només volen tenir més diners, han estat educats en famílies on lo ideal és poder sotmetre a la població treballadora als seus capricis,
i per fer-ho tant sapastrement
els hi surt de conya |
Re: Un Govern de sapastres
|
per . |
04 set 2011
|
Si, però ara diu el filldeputa del Mas, que sortim tots en defensa del català. I mentres, ell per a sota mà, ens fot els hospitals, els col.legis, fa més rics als rics, i mes pobres als pobres... |