|
|
Notícies :: ecologia |
les paradoxes "micropolitiques" d'Iniciativa Internacionalista
|
|
per miki |
13 mai 2009
|
Amb joia i el meu vot rebo la candidatura d'Iniciativa Internacionalista, brillant maniobra electoral de l'esquerra anticapitalista de l'estat.
No obstant, la irrupcio d'aquesta candidatura i els suports que esta obtenent, no deixa de significar certes paradoxes que seria bo analitzar: |
1. Euskadi: o be la desesperacio de l'esquerra abertzale per concorrer a eleccions amb una candidatura estatal per primer cop desde la transicio o be un canvi tactic puntual degut a la incertesa estrategica del debat intern actual de la esquerra abertzale.
2. Espanya: l'enorme exit del grupuscle Corriente Roja que ha sabut maniobrar, fent politica de vestidors, i presentarse com artificis de la candidatura i com a aposta imprescindible per a la coordinacio anticapitalista a nivell estatal.
Brillant aliansa la de Corriente amb els moviments d'alliberament nacional diversos que ha enterrat del tot la aposta electoral d'Alternativa Global que pretenia unir l'esquerra espanyola venent-se als moviments socials com la branca espanyola del Nou Partit Anticapitalista frances.
3. Catalunya: la divisio a l'esquerra independentista. Mentre l'exportaveu de la CUP demanava el vot per ERC, apareix una candidatura defensada (si be no encara publicament) pel sector d'Endavant.
La CUP ha acavat sense posicionar-se, i el sector de l'EI mes advers a la presentacio de candidatures electorals supramunicipals (linea majoritaria a Endavant i CAJEI) son els que mes defensen la candidatura.
Contradiccio la seva, que caldria justificar perque participar a una candidatura no coneguda pel poble, no formada participativament i municiaplment, sino per cupules, a un any i mig de les elecciones municipals ("a les quals hi cal destinar tots els esforsos"), etc...
Es a dir sector que en teoria renega del valor politic del joc electoral, que no es vol presentar a conteses supramunicipals i que, fins ara, ha renegat per "espanyols" i altres insults varis a Corriente Roja, cal que expliqui molt be
el seu posicionament. No explicant perque es important i bona la candidatura (cosa que ja sabem), sino per fer una mica coherent la seva linea purista revolucionaria.
4. Llista electoral:
- perfecte intent d'unir l'anticapitalisme espanyol, amb membres de moviments socials i centrals sindicals. Els tres primers cap de llista son uns autentics fitxatxes politics que caldria mantenir per iniciatives electorals posteriors.
- La presencia de membres de Corriente Roja a la llista, pero, cal fernos pensar quin preu cal pagar a un grupuscle sectari oportunista que ha maniobrat obscurament sols per tenir valor politic.
Vota Iniciativa Internacionalista!
La unitat anticapitalista es necessaria!
La coordinacio estatal es necessaria!
El joc electoral es necessari! |
![](http://barcelona.indymedia.org/images/licenses/norights.gif) This work is in the public domain |
Comentaris
Re: les paradoxes "micropolitiques" d'Iniciativa Internacionalista
|
per espanyols= fracassats |
13 mai 2009
|
Miki com molts altres esteu treient fum pels queixals, parlant d'èxit de la coordinació estatal i bla bla bla... i el treieu perquè veieu que Inicitaiva Internacionalista és una candidatura que defensa obertament la INDEPENDÈNCIA de tots els pobles (qui estigués el divendres passat a la presentació de BCN ho va poder comprovar).
Els espanyolistes progres, que no poden admetre aquesta hegemonia independentista, ja tenen candidatures espanyoles: PCPE i els gafaplastes de IA. II és precisament allò que els altres 2 no volen ser: independentista. Per a sortir de tot dubte, llegiu a www.iniciativainternacionalista.cat el manifest del grup de suport II dels Països Catalans...
CR li agrada anar amb els guanyadors i treure pit, que hi farem... però tots sabem l'infinita frontera entre que CR hagués presentat una candidatura amb el seu projecte i una candidatura amb el contingut d'aquesta...
En fi, visca Iniciativa Internacionalista! El 7-J un vot valent per la independència i el socialisme de tots els pobles! |
Re: les paradoxes "micropolitiques" d'Iniciativa Internacionalista
|
per suport |
13 mai 2009
|
Doris Benegas: “Iniciativa Internacionalista - La Solidaridad entre los Pueblos” significa una primera confluencia entre gentes que compartimos el rechazo al actual sistema político, y al modelo económico, social, cultural... impuestos en el llamado proceso de transición por el bloque dominante español que es esencialmente el mismo que actuaba a través del franquismo”.
ENTREVISTA DE INSURGENTE y KAOS A DORIS BENEGAS.
1. ¿Qué representa la candidatura de Iniciativa Internacionalista en el actual panorama de la izquierda?
En nuestra opinión, “Iniciativa Internacionalista - La Solidaridad entre los Pueblos” significa una primera confluencia entre gentes que compartimos el rechazo al actual sistema político, y al modelo económico, social, cultural... impuestos en el llamado proceso de transición por el bloque dominante español que es esencialmente el mismo que actuaba a través del franquismo.
Desde el inicio de aquel proceso, en los años setenta, diversos movimientos populares rechazaron frontalmente la llamada -Reforma -. Esos movimientos tuvieron una articulación fundamental a través de las luchas por la soberanía, la independencia y el socialismo, en las diversas naciones hoy bajo la jurisdicción del Estado Español destacando muy especialmente el movimiento popular en Euskal Herria. Aunque la llamada 'izquierda revolucionaria' de ámbito estatal prácticamente desapareció a primeros de los años ochenta, en los últimos años asistimos a la aparición de movimientos anticapitalistas de ámbito estatal respetuosos con los derechos nacionales. Por otro lado, ya desde la década de los ochenta, irrumpieron movimientos sociales de gran importancia como el movimiento antifascista, especialmente en Madrid. Además, en los últimos tiempos asistimos a una reactivación de los movimientos sindicales alternativos y de otros movimientos como el feminista que tuvo un gran peso en los primeros años de la transición, decayó en los años posteriores pero se está recomponiendo sobre bases más sólidas.
I.I. Pretende ser un primer paso práctico en la confluencia de todo ello, desde el pleno respeto a la soberanía de cada lucha, pero intentando poner en común aquello que es de mutuo interés. En este sentido quiero dejar muy claro que el planteamiento de I.I. es totalmente horizontal y de respeto absoluto a las dinámicas de cada nación, lo contrario seria simplemente matar la idea antes de que nazca.
Creo sinceramente que I.I. representa un camino con una impresionante potencialidad para construir una LíNEA de confluencia entre todas las fuerzas políticas y sociales que realmente queremos un auténtico cambio de régimen.
2. ¿Cómo ilusionar a decenas de miles de personas de izquierda que en estos años se han ido desenganchando de la política?
Creo que I.I. está creando una gran ilusión en mucha gente, y me parece que la pregunta que nos tenemos que hacer y a la que estamos obigad@s a encontrar una respuesta sobre todo práctica, es ¿qué tenemos que hacer para que las gentes que se están ilusionando con el proyecto de Iniciativa Internacionalista no vuelvan a desencantarse?. Esa es nuestra gran responsabilidad y sería imperdonable que no estuviéramos a la altura de las circunstancias.
3. ¿Qué sensación da el ir en una lista encabezada por Alfonso Sastre?
Es para mí una gran satisfacción y me provoca un profundo sentido de la responsabilidad ir en una lista encabezada por Alfonso Sastre y además acompañada por decenas de personas que a lo largo de muchos años han demostrado su compromiso de lucha en diversos frentes.
4. Este intento de unidad organizativa desde la izquierda que representa I.I, ¿tendrá continuidad tras el proceso electoral sea cual sea el resultado?
Antes de contestar, quiero matizar la pregunta I.I. no es un intento de unidad organizativa, sino, como ya he dicho antes, es un intento de confluencia política práctica, desde la soberanía de las partes, en la lucha por aquellos objetivos que tenemos en común.
Una vez aclarado esto, la pretensión de las y los promotores de la candidatura es que esta iniciativa tenga larga vida. Como os podéis imaginar este proceso no ha surgido como las setas en otoño, ha tenido un complejo proceso de construcción, aún inacabado, y sería importante que esta iniciativa política tuviera continuidad al menos hasta conseguir los objetivos que se plantean en su manifiesto fundacional.
5. ¿Por qué el acento en la autodeterminación de los pueblos como señas de identidad de la candidatura?
En primer lugar hay que recordar que el derecho de libre determinación es un derecho internacionalmente reconocido, recogido en el art. 1 del Pacto Internacional de Derechos Civiles y Políticos de 16-12-1966 (que entró en vigor en el Estado Español el 27-7-1977)
En segundo lugar, porque la experiencia de la lucha popular contra el régimen postfranquista nos demuestra que el marco de las luchas soberanistas e independentistas ha sido el que ha permitido mantener viva en mayor medida la resistencia. Ello no es por casualidad, es debido a que la lucha de clases en el Estado Español no se puede hacer al margen de la comprensión del carácter opresor y de clase (oligárquica) que tiene el proyecto nacional español.
6. ¿Crees posible que personas de la izquierda abertzale voten por I.I. ante la imposibilidad legal de que ellos presenten su propia lista?
Esperamos que I.I. sea votada por gentes con un auténtico compromiso en la lucha democrática y por la justicia social de todos los Pueblos
7. ¿Cómo es posible que partidos y coaliciones como el PSOE e IU obtengan votos de los trabajadores con la que está cayendo?
La lucha política revolucionaria es compleja y dialéctica. El PSOE e IU seguirán obteniendo votos de trabajadoras y trabajadores "por mucho que caiga" mientras no seamos capaces de ofrecerles una opción política transformadora y creíble.
El problema fundamental no está entre los trabajadores y trabajadoras, sino en la debilidad de las organizaciones revolucionarias. Ello es diferente según los pueblos, por ejemplo, en Euskal Herria muy pocos trabajadores o trabajadoras votan a IU.
En Castilla y en otras naciones del Estado ése es precisamente uno de los retos y creo que I.I. puede servir para dar un paso adelante en la resolución de esa cuestión.
8. ¿La crisis del capitalismo y los datos del paro pueden desembocar en revueltas sociales?
La crisis global del capitalismo y la específica del capitalismo español, con unas especialmente dramáticas consecuencias dada su fragilidad estructural, tiene en las altísimas tasas de paro una de las expresiones más penosas para las clases populares. Este escenario crea un clima propicio para las revueltas sociales, las grandes crisis sistémicas son una gran oportunidad para los cambios progresistas, pero también lo son para los proyectos neofascistas, en nuestra manos esta el que las cosas vayan en una u otra dirección.
I.I. nace, entre otras cosas, para conseguir encaminar en un sentido transformador progresista todo el malestar social que la crisis está generando.
9. ¿Obtener un diputado en el parlamento europeo es el gran reto de la candidatura?
El gran reto de la candidatura es conseguir impulsar una dinámica política y social en la dirección de todo lo apuntado en las respuestas a las preguntas anteriores. Si, además, conseguimos un eurodiputado, pues miel sobre hojuelas. Las gentes y organizaciones que apoyamos II no despreciamos ningún frente de lucha, sabemos que el eje básico y fundamental es la organización y la movilización popular, pero en determinadas circunstancias y siempre que esté subordinado a lo anterior, la representación institucional puede ser útil.
10. ¿Por qué aceptaste ir en esta lista revolucionaria?
Porque considero que es mi deber personal y militante, como vasca de origen, como castellana de adopción, como mujer comprometida, para mi representa un auténtico orgullo representar de alguna manera el proyecto de Iniciativa Internacionalista - La Solidaridad entre los Pueblos. |
Re: les paradoxes "micropolitiques" d'Iniciativa Internacionalista
|
per Del Gara |
13 mai 2009
|
El Gobierno español estudia impugnar la lista Iniciativa Internacionalista
La Abogacía del Estado y la Fiscalía General estudian presentar una demanda contra la candidatura Iniciativa Internacionalista-La Solidaridad entre los Pueblos, que concurre a las elecciones europeas y está encabezada por el dramaturgo Alfonso Sastre.
13/05/2009 12:35:00
MADRID-. La agencia Europa Press, que cita "fuentes gubernamentales", ha filtrado hoy que la Abogacía del Estado "se inclina" por presentar una demanda contra la lista Iniciativa Internacionalista-La Solidaridad entre los Pueblos, por el hecho de que la lista está encabezada por el dramaturgo Alfonso Sastre y éste ha formado parte de candidaturas abertzales en anteriores procesos electorales.
La agencia indica que tanto la Abogacía del Estado y la Fiscalía han recibido "en las últimas horas" informes de las FSE "sobre las presuntas relaciones entre el mundo de Batasuna" y la citada candidatura, y que por ello estudian presentar una demanda ante la Sala del 61 del Tribunal Supremo español.
Iniciativa Internacionalista se dio a conocer el pasado 17 de abril en Madrid y desde entonces se ha presentado en varias capitales del Estado. El domingo fue el turno de Donostia. |
Re: les paradoxes "micropolitiques" d'Iniciativa Internacionalista
|
per ie |
13 mai 2009
|
com l'has clavat miki.
pero no se perque rajes (igual que el de sota) de Corriente Roja, s'ho estant currant, i al moviment estudiantil tambe.
Pel de sota, encara que sigui per defensar LA INDEPENDENCIA, com el comunisme o la nacionalitzacio de la banca, cal la coordinacio estatal.
Vota trostkisme, vota iniciativa internacionalista!
AEP no ploreu tant! |
Re: les paradoxes "micropolitiques" d'Iniciativa Internacionalista
|
per comunista |
13 mai 2009
|
Un revolucionari o anticapitalista fa l'anàlisi tan simplista de "espanyols=fracassats"? Quina pena... Perquè això és pur nacionalisme 'baratu' el qual no concorda amb els plantejaments unitaris d'II. Sembla que no t'has llegit el manifest de II. No és una candidatura per la independència, nano, és una candidatura anticapitalista como la del PCPE, per exemple. I a II hi ha de tot les branques anticapitalistes: indepes, marxistes-leninistes, republicans, castellanistes, trotskos, etc etc
Jo votaré a la candidatura del PCPE (amb el KKE, el PCOH, el PCP...) però que II tingui molta sort i, si no acaba en un simple acte d'electoralisme i es constitueix com a plataforma unitaria de treball anticapitalista, els comunistes del PCPC-PCPE i els CJC-JCPC estarem allà. |
Re: les paradoxes "micropolitiques" d'Iniciativa Internacionalista
|
per Manifest sobre la criminalització d'II |
13 mai 2009
|
Assistim en aquests dies a una brutal campanya d'intoxicació informativa amb una clara finalitat, criminalitzar a la Candidatura al Parlament Europeu Iniciativa Internacionalista - La Solidaritat entre els pobles per a poder justificar posteriorment qualsevol intent d'il·legalització.
Està ocorrent el que era previsible en un Estat, en el qual la majoria de les seves institucions serien incapaces de superar el més elemental examen democràtic i en el qual una bona part dels seus mitjans de comunicació, en bastants casos glorificadors del cop d'estat militar-feixista del 18 de Juliol de 1.936 (ABC, Nord de Castella…), fugen de qualsevol criteri professional o ètic, tenint com únic objectiu la manipulació mediàtica per a garantir la reproducció de l'actual règim .
El divendres passat, la vicepresidenta del Govern Espanyol informava que s'havien donat instruccions a l'Advocacia de l'Estat a tal fi, malgrat que els informes de la Guàrdia Civil, Policia Nacional i Fiscalia del Tribunal Suprem descartaven qualsevol motiu per a la il·legalització de la nostra candidatura.
Iniciativa Internacionalista-La Solidaritat entre els Pobles és l'expressió d'un procés de confluència de forces polítiques i socials així com de persones a títol individual de diversos àmbits territorials i sectorials la materialització dels quals no hagués resultat fàcil fa tan sols uns mesos.
La situació d'extraordinària emergència per la qual estan passant els nostres respectius pobles i classes treballadores, així com la consciència de qui impulsem I.I. de la gravetat de la situació: atur que arribarà en el conjunt de l'Estat als cinc milions de treballadors i treballadores abans que acabi l'any, tancament d'empreses sense justificació, balafiament dels diners públics per a seguir subvencionant als principals responsables de la crisi com el sector financer i immobiliari, corrupció generalitzada, involució dels drets polítics, civils i socials, contra-reformes laborals…..fan imprescindible conjuminar esforços per a construir entre tots i totes una sortida a la crisi basada en criteris de democràcia i justícia social. Això és el que ha fet possible la irrupció d'Iniciativa Internacionalista i no la fal·làcia d'instrumentalizació alguna per part de ningú.
La qüestió és que aquesta iniciativa política ha agafat completament a contrapèl al règim actual que no se l'esperava. A hores d'ara i donada la més que calorosa acollida que està obtenint entre gents de diversos pobles, els ha començat a preocupar molt seriosament, perquè a més de la important repercussió política que aquesta iniciativa ja està tenint, es pot obtenir representació en el Parlament Europeu. Això suposaria que la veu dels treballadors i treballadores i dels pobles estaria allí representada d'una forma coherent i sense trepijocs. Aquest és l'autèntic problema de fons.
PP, PSOE i IU s'han posat a treballar per a evitar que això passi i han iniciat, en col·laboració amb els mitjans de comunicació més reaccionaris, una croada perquè els càrrecs públics retirin els seus avals a la candidatura. Això ho han fet d'una forma fraudulenta. Amb pressions intolerables, enganys i fins i tot creiem que amb falsificació documental.
No els servirà de res perquè, a part de la dubtosa viabilitat d'aquest procediment, hi ha avals suficients per a mantenir la candidatura encara que es materialitzessin algunes d'aquestes retirades.
En qualsevol cas, aquest escenari que havíem previst, serveix per a retratar definitivament la identitat de fons entre els tres partits espanyols pilars de l'actual règim monàrquic: PP, PSOE i IU, conjurats per a intentar impedir qualsevol avanç progressista.
Iniciativa Internacionalista - La Solidaritat entre els Pobles seguirà endavant amb la seva activitat política. En els pròxims dies estan previstos actes de presentació de la candidatura en la Universitat Complutense de Madrid, Zaragoza , Segòvia, València i Sevilla.
I.I. serà present, per molt que els dolgui a alguns, en les eleccions del dia 7 de Juny i I.I. obtindrà uns resultats políticament molt significatius i probablement representació parlamentària.
Les tècniques de manual que utilitza el Senyor Rubalcaba, antic ministre dels Governs que van practicar terrorisme d'Estat, amb els seus acòlits del més ranci feixisme espanyol, de criminalitzar, intentar aïllar socialment i reprimir, no li serviran en aquesta ocasió.
La gent que donem suport aquest il·lusionant projecte enfront d'aquesta linea de treball de l'Estat i del seu ministre de l'interior, simplement oferim coherència democràtica i compromís amb la justícia social, tal com hem estat fent al llarg d'aquests anys en els nostres respectius pobles.
10 de Maig de 2009 |
Re: les paradoxes "micropolitiques" d'Iniciativa Internacionalista
|
per ai |
13 mai 2009
|
per un plat de llenties.
El que el post inicial no s'ha atrevit a dir, esta clar:
tots s'han vengut per un plat de llenties, canviant les seves estrategies ideologiques dels darrers anys:
- els vascos s'han vengut per poder obtenir representacio i escapar de la llei de partits. Per aixo la aliansa estatal.
- Corriente Roja s'ha vengut i pacta amb estalinistes i independentistes per ser aposta politica fiable i fomentar la tactica estatal.
- l'EI s'ha vengut per poder anar a eleccions amb els vascos, somnis durant decades.
Sera divertit com justificara els sectors estalinistes de l'EI el pacte amb els trostkos, la participacio electoral supramunicipal o, sobretot, LA CANDIDATURA ESTATAL.... SI L'EI (llegeixis SEPC) ha impedit TOTA TROBADA ESTUDIANTIL ESTATAL!!!!!!!
Si sempre ha posat per davant els interessos corporativistes puristes al desenvolupament sectorial dels moviments socials i la evident necessitat de coordinarse a nivell estatal algunes vegades...!!!!
VOTA INICIATIVA INTERNACIONALISTA! |
Re: les paradoxes "micropolitiques" d'Iniciativa Internacionalista
|
per suport |
13 mai 2009
|
La Fiscalia estudia impugnar la candidatura d'Iniciativa Internacionalista
La Fiscalia veu prou indicis per impugnar la llista d'Iniciativa Internacionalista per a les eleccions europees, que encapçala el dramaturg i excandidat d'ANV Alfonso Sastre, però reconeix que hi ha "dificultats jurídiques" perquè es tracta d'una coalició que agrupa partits que són legals. La Fiscalia del Tribunal Suprem està analitzant els informes que els ha remès la Policia i la Guàrdia Civil i ja treballen en la impugnació de la llista, però la decisió definitiva s'adoptarà aquesta tarda.
Fonts fiscals assenyalen que hi ha indicis que apunten a la instrumentalització de la llista encapçalada per Sastre (anomenada Iniciativa Internacionalista - La Solidaritat entre els Pobles) per part de la il·legalitzada Batasuna, però asseguren que aquesta formació "cada vegada ho posa més difícil, perquè fa servir sistemes més sofisticats i complexos i recorre a supòsits nous no previstos a la llei".
Per la Fiscalia, la possibilitat de sortir elegit només la té el número 1, Alfonso Sastre, que figurava a la llista que ANV va voler presentar al Senat per Guipúscoa a les eleccions generals de l'any passat i que des del 1989 ha estat candidat dels partits il·legalitzats Herri Batasuna i Euskal Herritarrok.
Entre les dades que fan pensar a la Fiscalia que Iniciativa Internacionalista és una continuació de Batasuna, hi ha que els representants triats per les províncies basques tenen vinculació amb l'esquerra abertzale, i que els càrrecs d'altres partits -com el PSOE i el PP- que havien avalat inicialment la llista van ser substituïts per avaladors d'ANV després de retirar els seus suports.
La Fiscalia també està analitzant la candidatura d'Unitat Nacionalista Asturiana, que també té avaladors d'ANV, encara que, segons les mateixes fonts, sembla que es tracta d'una "cortina de fum" per despistar. El termini per impugnar les candidatures per a les eleccions europees del 7 de juny s'acaba a la mitjanit de demà i en el cas que finalment es presentin les impugnacions, tant de la Fiscalia com de l'Advocacia de l'Estat, el Suprem s'hi haurà de pronunciar abans de la mitjanit de dissabte. |
Re: les paradoxes "micropolitiques" d'Iniciativa Internacionalista
|
per els del CUT |
13 mai 2009
|
Los 19 alcaldes y concejales de IULV-CA de la provincia de Sevilla, pertenecientes al Colectivo de Unidad de los Trabajadores (CUT), mantendrán sus avales a la candidatura de Iniciativa Internacionalista a los comicios europeos a pesar de que la Fiscalía y la Abogacía del Estado se inclinan por impugnarla.
La Junta Electoral Central proclamó el pasado 11 de mayo las candidaturas a las elecciones europeas, incluidas las de Iniciativa Internacionalistas-La Solidaridad entre los Pueblos, encabezada por Alfonso Sastre -número 3 de ANV al Senado por Guipúzcoa en las generales de 2008-, que contó, en un principio, con los avales de cargos públicos del PSOE, PP e IU.
Sin embargo, socialistas y populares retiraron sus avales cuando la Fiscalía comenzó a investigar la posible relación de esta candidatura con Batasuna.
Ahora, después de que la Fiscalía y la Abogacía del Estado se inclinen por impugnar esta lista tras conocerse que ha recibido en los últimos días avales de cargos electos de ANV para compensar los retirados por PSOE y PP, la CUT ha manifestado su intención de mantener sus firmas.
Según ha explicado a Efe el líder del CUT y parlamentario andaluz por IU, Juan Manuel Sánchez Gordillo, se entra en un "terreno muy peligroso" cuando lo que se pretende es "ilegalizar" las ideas, algo que es "inconstitucional" y una "aberración", ha dicho.
En su opinión, de momento sólo existen "sospechas" sobre una posible vinculación de Batasuna, por lo que los cargos públicos del CUT mantienen sus avales a II, entre otras cosas, porque aunque quisieran retirarlos ya no podrían.
Además, ha reiterado que avalar a II no quiere decir que la apoyen, y, de hecho, ha asegurado que todos los militantes del CUT respaldan y piden el voto para IU.
"Además -ha continuado- si ilegalizan la candidatura ya no hace falta retirar los avales", ha dicho Sánchez Gordillo, quien ha recordado que es "costumbre del partido avalar todas las candidaturas de izquierdas que se lo pidan" para que se puedan presentar a las elecciones.
De hecho, cargos públicos de la CUT han avalado a otras formaciones que concurren a las elecciones europeas, como Izquierda Anticapitalista y Partido Obrero Socialista Internacionalista.
Sin embargo, el líder del CUT ha querido dejar claro que si finalmente se demuestra algún tipo de vinculación entre II y Batasuna su formación se reunirá y tomará una decisión sobre este asunto.
Por otra parte, las direcciones federal y andaluza de IU, molestas por lo ocurrido, no sancionarán a los diecinueve cargos públicos del CUT, aunque les ha advertido de que no debe volver a ocurrir. |
Re: les paradoxes "micropolitiques" d'Iniciativa Internacionalista
|
per Manifest |
13 mai 2009
|
Estem assistint a la major crisi del capitalisme dels últims vuitanta anys, i altre cop els governs de la Unió Europea volen que en paguin les conseqüències els treballadors i els sectors populars. A tota Europa, els acomiadaments, els expedients de regulació d’ocupació i la no renovació de contractes es converteixen diàriament en el drama de milions de persones condemnades a l’atur, el desnonament i la misèria.
Els governs europeus espolien l’erari públic per rescatar els banquers i ajudar les grans empreses, mentre la desocupació creix sense aturador. És l’Europa de les privatitzacions, del Pla Bolonya per mercantilitzar l’ensenyament superior, de la Directiva Bolkenstein o de la Directiva del Retorn contra els treballadors immigrants, que encoratja la xenofòbia i el racisme.
La crisi actual, com no podia ser de cap altra manera, a més de les seves conseqüències econòmiques i socials, està donant lloc a importants transformacions polítiques, que es veuran intensificades en un futur pròxim.
En el cas de l’Estat espanyol, la crisi, la global i la pròpia, estan contribuint a deixar definitivament en descobert les mancances del Govern de Rodríguez Zapatero i del règim borbònic sorgit de l’anomenat procés de “transició”: corrupció generalitzada, ús de la repressió legal o il·legal com a forma recurrent d’afrontar els conflictes socials i polítics amb els sectors populars, precarietat dels serveis socials, col·lapse dels sistemes educatius…
Molt especialment, afloren les gravíssimes mancances democràtiques d’un règim el Cap d’Estat del qual, Juan Carlos I, va ser imposat per Franco, règim que, d’acord amb aquesta situació aberrant, és incapaç d’elaborar una llei de la memòria històrica que reconegui la realitat de la resistència antifeixista dels nostres pobles.
Existeix un corrent involucionista, neofeixista, impulsat per sectors poderosos del capitalisme espanyol i el seu entramat institucional i mediàtic, que té dues cares: la “moderna”, l’expressió més significativa de la qual és la UpyD, i la ‘tradicional’ ‘, la punta de llança del qual és la Conferència Episcopal Espanyola. Aquest corrent involucionista, amb les seves diverses expressions, és el que en aquest moment està orientant l’estratègia de fons del bloc dominant espanyol, inclòs el Govern de l’Estat. Una estratègia que es materialitza, entre altres coses, en l’aliança PP-PSOE per aconseguir el govern de la Comunitat Autònoma Basca amb un objectiu clar: l’espanyolització d’aquest territori.
A l’altre costat hi som les forces sobiranistes i independentistes d’esquerres, les forces polítiques de l’esquerra estatal respectuoses amb els drets nacionals dels diversos pobles oprimits per l’Estat espanyol, així com importants moviments socials i sindicals, entre els quals destaquen el moviment antifeixista; el moviment contra la privatització de la sanitat, l’educació i els serveis públics; les lluites obreres contra els EROs i acomiadaments; la lluita dels estudiants contra el Pla Bolonya; els moviments de dones… Al seu torn, alguns d’aquests moviments socials tenen una important articulació nacional-popular, especialment als pobles on el procés polític sobiranista està més avançat.
Considerem que existeix prou capacitat com per a orientar en un sentit anticapitalista i democràtic aquest desig cada vegada mes estès de canvi radical, encara que ara com ara aquesta capacitat tingui un desenvolupament desigual a les nostres respectives nacions.
Partint d’aquesta valoració, impulsem aquest manifest, els eixos bàsics del qual són:
Justícia social. Que la crisi la paguin els qui l’han provocat: els capitalistes. El capitalisme espanyol té uns trets especialment agressius, com la tremenda precarietat laboral, causa de la major taxa d’atur i d’ocupació eventual de l’UE. I ara la pretensió del sistema és fer un pas més pel que fa a l’explotació i a les retallades socials. La gent que recolzem aquest manifest ens comprometem a impulsar la mobilització per frenar aquests propòsits, exigint un pla de rescat dels treballadors, sense temor a proposar per a això mesures anticapitalistes.
Llibertats democràtiques plenes. Estem comprovant com, pas a pas, se’n van retallat els ja de per si limitats drets civils existents, com el dret a la no discriminació per raons ideològiques, de llengua i cultura, d’edat o de gènere. El dret a la lliure expressió, el dret a no ser represaliat, torturat o processat per les pròpies idees. El dret a votar i ser votat. L’Estat espanyol no respecta la sobirania de les diverses nacions sota la seva jurisdicció ni del conjunt dels pobles. Hi ha un entramat jurídic- polític creat en la transició que ha convertit a l’Estat en una presó de pobles i de gent, així com en un pou de corrupció.
No a la discriminació de gènere. Però no com un mer enunciat formal i buit de contingut, sinó com una exigència normativa, jurídica i pràctica que possibiliti realment la fi de la discriminació. Que inclou, entre altres coses, el dret i la possibilitat real de control de les dones sobre el seu cos, la seva sexualitat i la seva capacitat reproductiva.
Drets polítics. Reivindiquem els drets negats pel règim actual, entre els quals cal, destacar el dret de tots els pobles a decidir de forma sobirana el seu futur, i no com un fet aïllat sinó com un dret permanent, és a dir el dret d’autodeterminació. El dret de cada poble a decidir la seva forma de govern i a la normalització de la seva llengua i la seva cultura nacionals.
Contra l’Europa del capital. Estem en contra de l’Europa del capital i a favor de l’Europa dels pobles. Estem en contra de l’OTAN com a expressió militar de l’imperialisme i, per tant, exigim la retirada de l’Estat espanyol de l’esmentada aliança militar. Estem en contra de l’especulació i el deteriorament del medi ambient. Estem per la defensa de la sobirania alimentària i del col·lectiu davant el privat.
Recolzem els processos sobiranistes que es donen a nivell europeu, i així mateix expressem la nostra solidaritat amb els processos d’articulació patriòtics, antiimperialistes i de justícia social que tenen lloc a Llatinoamèrica, així com amb els fronts de resistència a Orient Mitjà, i molt especialment amb l’heroica lluita del poble Palestí. Des d’una fervent vocació internacionalista, recolzem les lluites de tots els pobles del món per la seva llibertat i la seva dignitat. |
Re: les paradoxes "micropolitiques" d'Iniciativa Internacionalista
|
per PEP |
13 mai 2009
|
I no seria mes intel-ligent i util que els independentistes catalans s'unissin amb algu de l'espectre nacionalista catala? Per a mi l'ideal seria anar-hi tots junts, catalans i prou. lo del comunisme deixe-ho de banda esta comprobat que no funciona. |
Re: les paradoxes "micropolitiques" d'Iniciativa Internacionalista
|
per una |
13 mai 2009
|
ELECCIONES AL PARLAMENTO EUROPEO: EL PCPE SÓLO COMPITE CON EL ENEMIGO DE CLASE.
Ante la sucesión de comentarios y noticias que, con mejor o peor intención, pero siempre de forma interesada, pretenden establecer una especie de competición entre las distintas candidaturas que nos reivindicamos anticapitalistas y revolucionarias, el PCPE manifiesta con absoluta rotundidad que, de ninguna de las maneras, entrará en ese absurdo juego de buscar su espacio desde la comparación, o incluso lo que es peor, la descalificación de otra/s candidatura/s.
La candidatura del PCPE no necesita justificarse: son 25 años de lucha comunista los que la avalan y 53 experimentados/as militantes los que conforman su lista. Alto y claro afirmamos que para nada albergamos ninguna ilusión de desarrollar nuestro espacio político y/o electoral sobre las dificultades y/o carencias de otras candidaturas de la izquierda revolucionaria; por tanto, lo mismo pedimos al resto.
Las elecciones son un escenario más de la lucha y de ninguna forma podemos permitir que las distintas apuestas electorales existentes este momento en el campo de la izquierda revolucionaria y anticapitalista dificulten el avance de espacios unitarios de lucha política y social. Como venimos declarando reiteradamente, más allá de escenarios coyunturales y electorales, la apuesta estratégica del PCPE por un frente político y social de izquierdas es igual de firme que siempre. El reto es hacer realidad el 8 de Junio, sin el condicionante electoral, los llamamientos a la unidad que en las últimas semanas se vienen realizando. Ahí sin duda estará el PCPE.
Por todo ello, y con un programa radicalmente confrontado al proyecto imperialista de la UE, el PCPE declara que nuestra única batalla es la que libramos con el enemigo de clase y con todos aquellos cómplices con el desarrollo de su estrategia de dominación. Somos implacables con la oligarquía y denunciamos sin tapujos a sus legítimos representantes políticos y a los que, como la socialdemocracia y el reformismo que representan el Partido Socialista Europeo (PSOE) y el Partido de la Izquierda Europea (IU), engañan a la clase obrera, a la juventud y a los sectores populares con la falsa esperanza de una Europa Social que satisfaga sus necesidades.
En ese terreno, librando una difícil batalla ideológica que permita disputarle al reformismo la hegemonía que en este momento ejerce sobre la mayoría social, ahí sí estará el PCPE antes y después del 7 de Junio… en otros no.
Julio Díaz
Miembro del Comité Central del PCPE
http://www.pcpe.es/?p=1415 |
Comunistes no
|
per Kiko |
13 mai 2009
|
Comunisme=Feixisme |
Re: les paradoxes "micropolitiques" d'Iniciativa Internacionalista
|
per Iniciativa Internacionalista Aurrera! |
13 mai 2009
|
Vaya colla...
Que hi ha de dolent que organitzacions i individualitats independentistes i anticapitalistes de les diverses nacionalitats i estatals, s' uneixen amb un programa per l' alliberament nacional i per una sortida obrera a la crisi?
Això es el que es tindria que haver fet fa molt de temps. No reclamen el mateix: ser lliures com a poble i defensar als treballadors? No es millor que si tenim programes tant semblants anem amb pinya? No lluitem tots contra l' estat Espanyol? Que hi ha de dolent en unir-se a nivell estatal (no vol dir centralitzar, sinò unir esforços.
Cada nació tindrà plena autonomia en aquesta candidatura)? nO VOLEU QUE TANT eUSKADI, COM GALICIA, ETC. Sigui independent? com ells volen que ho sigui Catalunya? Volem el mateix collons!!! I si anem tots junts tremolaran, mira com corren a ilegalitzar. Aquest es el cami! Treieu-vos del cap això de la subordinació a Madrid, torno a repetir, dins de la candidatura, cada nucli es autònom, i s' organitza respectant les nacionalitats... Digueu-me amb arguments que te de dolent aquest projecte?
I respecte Corrent Roig: porta molt de temps intentant formar un bloc anticapitalista i en defensa de l' alliberament nacional, ampli, que sumi, que no esclogui. Si II tè exit, Corrent Roig desapareixera com a bloc, ja que haurà complert la seva funció; segurament es dissoldrà dins de II. Que sectes i oportunistes. Sabeu quan temps porten treballant en aquest projecte? No teniu ni idea... tot el meu respecte pels militants de Corrent Roig, que a part estant en totes les lluites, deixant-se la pell, sense sectarismes.
Qui no vec mai en les lluites es a la CUP... Que fan? Demanar el vot a ERC i pactar amb CIU per tenir cadires als ajuntaments? Va ome, us fa rabia que ara les CUP poden perdre pes. Vosaltres si que sou sectaris, que voleu que tot el moviment de base conflueixi entorn les CUP... ( no vull generalitzar, hi ha molta gent honesta i combativa).
Em sembla entendre que molta gent de les CUP està en contra s' aquesta posicio que a pres la CUP, al final rectificareu...
Prou sectarismes! Endavant amb la lluita! Tots units: marxistes-leninistes, troskos, republicans, Catalans, Vascos, Gallecs, Andaluzos, Castellans! la lluita de cadascú es la de tots!
Visca Iniciativa Internacionalista! |
Re: les paradoxes "micropolitiques" d'Iniciativa Internacionalista
|
per 21J |
14 mai 2009
|
vull veure els endavanteros com defensaran ara que la CUP no s'ha de presentar al parlament català |
Re: les paradoxes "micropolitiques" d'Iniciativa Internacionalista
|
per Un |
14 mai 2009
|
La CUP és una organització democràtica que pren les seves decisions en assemblees. En arribar la proposta de Iniciativa Internacionalista la decisió de no cocncorrer a les eleccions ja estava presa, i no es poden canviar les decisions preses en assemblea seguint els interessos d'altres.
El fet que la CUP hagi mantingut la seva postura a pesar de ser incomode és del tot encertada.
Els que diuen que les CUP no treballen doncs serà perquè no surten de casa, i el que els acusa de sectaries i de voler que tot el moviment conflueixi al seu voltant està parlant sols d'unes CUP, doncs les CUP són formacions locals diverses que arriben a acords, que han de ser respectats. Per altra banda seguir criticant que un ex portanveu demanes el vot per a l'Oriol Junqueras (que no directament per ERC) oblidant que aquest fou immediatament expulsat i que ho va er a titol individual sols denota que n'hi ha alguns que sols busqueu fer mal i dividir.
Hom pot respectar la opció de la CUP i alhora votar II, una cosa no té res a veure amb l'altre. Elq ue li demaneu a la CUP és qu ees desnaturalitzi. Evidentment que la CUP no és la organització política de l'EI, sols en són les candidatures, ocupades a fer feina, el que ara ens manca és una organització política que vertebri el discurs i pugui arribar allà on no poden arribar les CUP. Unitat Popular és per sobre de tot unitat de gent diversa i no un partit polític monolític i vertical, i no es pot demanar a la cUP que funcioni com a tal sense destruir-ne l'escencia. |
|
|